Hazudott a brit munkáspárt: szexuális bűnözőket is kiengednek a börtönökből
![](https://cdn.mandiner.hu/2024/09/fHbmK1o_h9CwUWJLE0KQiWs4RFK6IdRjJSphx2KYSWw/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzU4ZjUwYWM5OGViMDRmYjliZDk2YThkNWY5OTJhNjIx.jpg)
Kell a hely a bevándorlás ellen tüntető angoloknak.
![](https://cdn.mandiner.hu/2024/09/fHbmK1o_h9CwUWJLE0KQiWs4RFK6IdRjJSphx2KYSWw/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzU4ZjUwYWM5OGViMDRmYjliZDk2YThkNWY5OTJhNjIx.jpg)
Mi vár az Egyesült Királyságra a választások után? Van kiút a konzervatívoknak a jelenlegi helyzetből? Hova tovább brit jobboldal? Lord David Frostot, az Egyesült Királyság volt brexitügyi főtárgyalóját, a Danube Institute vendégkutatóját kérdeztük.
Nyitóképen: Rishi Sunak előző brit kormányfő a nyári választás bejelentésekor (fotó: HENRY NICHOLLS / AFP)
A Konzervatív Párt történelmi vereséget szenvedett a brit választásokon. Ön – sokakkal együtt – előre látta, hogy ez be fog következtetni, figyelmeztetett is erre a tavasszal készült interjúnkban. Végül nem hallgattak önre a párttársai? Hogy érzi most magát?
Mélységesen elkeserítő, hogy ennyi figyelmeztetést figyelmen kívül hagytak, de ez a hajó már elúszott. Szomorú vagyok, hogy sok jó konzervatív képviselőt nem választottak meg, és kiküldték őket egy olyan stratégiáért harcolni, amely képtelen lett volna sikeres lenni. Nekünk, a brit a jobboldalnak, nem csak a Konzervatív Pártnak, most elemeznünk kell a helyzetet, amivel szembesültünk, és ki kell dolgoznunk, hogyan lehet a következő alkalommal kilábalni ebből a katasztrofális vereségből.
Ön korábban azt javasolta, hogy a több konzervativizmus jelenti a kiutat. Meg fog ez valósulni? A Konzervatív Párt vezetése a helyes konzekvenciákat fogja levonni a vereségből?
Sok oka van annak, hogy miért veszítettünk ennyire, de a legfontosabb az, hogy hagytuk felbomlani azt a nagyon széles földrajzi és politikai koalíciót, amely a 2019-es választáson a Konzervatív Párt mögött létrejött. Ennek egyik fő oka az, hogy
a kormány nem kínált egyértelműen felismerhető konzervatív politikát.
Ehelyett rekordmértékű adóemelésekkel, a „nettó zéró” károsanyag-kibocsátásra való folyamatos törekvésekkel, és hasonló ügyekkel küzdöttek. A másik ok az, hogy egyszerűen nem váltottuk be ígéreteinket, különösen a legális és az illegális bevándorlás terén. Attól tartok, hogy a Konzervatív Pártban túl sokan az ellenkező következtetést vonják majd le – azaz, hogy tovább kell lépnünk balra, és középen kell versenyeznünk a szavazatokért. Félő, hogy ezzel egyszerűen tágabb tér keletkezik a tőlünk jobbra levő Reform UK Párt számára.
A brit választási rendszer sajátosságaiból kifolyólag a Reform UK Párt csak néhány mandátumot szerzett a választásokon, bár a leadott érvényes szavazatok 14 százalékával a harmadik helyen állnak. A Konzervatív Párt és a Reform UK Párt együtt több szavazatot kapott, mint a mandátumok tekintetében magabiztos győzelmet arató Munkáspárt. Mit jelent ez a brit jobboldal jövője szempontjából?
A jelenlegi rendszer rendellenes eredményeket hozott azok számára, akik úgy vélik, hogy a választási rendszer egyetlen kritériuma az arányosság. Nem így van. A rendszerünk előnye, hogy többséget állít elő stabil kormányok számára, akiknek ezután teljesíteniük kell, és meg kell védeniük az eredményüket. Ez azt is jelenti, hogy
a helyzetünk javításához valamilyen módon újra kell egyesítenünk a jobboldalt.
Ez megtörténhet a konzervatívok és a reformpártiak együttműködésével, vagy akár egyesülésével; a Konzervatív Párt konzervatívabbá válása és a reformpárti szavazók visszaszerzése révén; vagy akár a baloldalra mozduló Konzervatív Párt révén, hiszen így a jobboldal egésze megüresedne a Reform UK Párt számára. E három dolog egyikének meg kell történnie, ha a választóknak valódi alternatívát akarunk kínálni a balközép politikával szemben a következő választásokon. Ha egyik sem történik meg és megosztottak maradunk, akkor ismét veszíteni fogunk.
A Munkáspártnak magabiztos többsége lesz a következő években. Mit vár tőlük? Melyek lesznek a legmeghatározóbb szakpolitikai változások?
A Munkáspárt meglehetősen homályos ígéreteket tett, így bizonyos mértékig várnunk kell, meglátjuk. Szerintem megpróbálják majd növelni a tőkére és a vagyonra vonatkozó adókat, de az igazság az, hogy összességében csökkenteni kellene az adókat az országban, tehát ennek megvannak a határai. Emiatt a szabályozásokon keresztül kell kontrollt gyakorolniuk: még nagyobb ellenőrzés az üzleti életben és az egyének életmódjában.
Arra számítok, hogy több „woke” téma is előtérbe kerül,
és nagyobb hangsúlyt fektetnek majd az olyan jogalkotási intézkedésekre, amelyek az egyenlőség előmozdítását célozzák a faji, nemi, társadalmi-gazdasági és hasonló viszonylatokban. És arra is számítok, hogy új erőfeszítéseket tesznek majd a „nettó zéró” elérése érdekében, az irányítás, valamint a megújuló energiaforrások révén, ami nagyon költséges lesz. Mindez természetesen csak még jobban tönkre fogja tenni a gazdaságot. Meg fogják próbálni újratárgyalni az EU-ból való kilépési megállapodásunk egyes pontjait, és talán ismét alárendelnek minket bizonyos területeken az uniós jognak és az Európai Bíróságnak. Összességében, bár a Munkáspárt a „változás” szlogenje mellett kampányolt, valójában folytatni fogják az általános balközép irányú sodródást a politikai térben, csak még nagyobb sebességgel.
A következő választások még messze vannak ugyan, de soha nem lehet túl korán elkezdeni a felkészülést. Mi kellene ahhoz, hogy a Konzervatív Párt megerősödjön, és 2029-ben reális esélye legyen a győzelemre?
A Konzervatív Párt jelenleg az életképtelenné válás szélén áll mint politikai erő. Sok mindennek kell történnie ahhoz, hogy újra versenyképesek legyünk, és nem várhatunk csak arra, hogy a Munkáspárt kudarcot valljon, bár ez elkerülhetetlenül be fog következni. A döntő dolog az, hogy megmutassuk és elmagyarázzuk, hogy a főáramú konzervatív politikák – a szabad piac, a kisebb állam, az olcsóbb energia, a közszolgáltatási reformok, a jelentősen csökkentett bevándorlás, az emberek egyénekként, nem pedig csoportok képviselőiként való kezelése, és a szólásszabadság – azok, amelyek a legjobb esélyt jelentik az ország számos hatalmas problémájának a kezelésére.
Ez visszahozza a konzervatív szavazókat a jobboldalunkra,
és meggyőzi azokat a korábbi támogatóinkat, akik balra váltottak, hogy vannak olyan megoldásaink, melyek mellé ők is oda tudnak állni. A párt szervezetét is át kell alakítani: meggyőzőbb konzervatívokat kell jelöltnek állítani, hatékonyabbá kell tenni a kampánygépezetet, és nagyobb beleszólást kell adni a párttagoknak, hogy a választások előtt növekedjen az energia és a lelkesedés a körükben. Úgy gondolom, hogy a szükséges változtatások két-három év alatt tökéletesen megvalósíthatók. A 2028-as vagy 2029-es választások nyerhetők lesznek számunkra, ha most helyes döntéseket hozunk.