Nyitóképen: Konrad Adenauer, Alcide de Gasperi, Robert Schuman, Dirk Stikker, Joseph Bech. Fotó: AFP / Roger Viollet
„Azt kívánjuk, Isten áldja meg a népet és ezt a művet Európa és a világ békéjének javára” – mondta 1949-ben Konrad Adenauer a német alaptörvény zárószavazása után. „Mindegy, meddig tart, de Oroszországot le kell győzni Ukrajnában.” Utóbbi idézet már Manfred Webertől, az Európai Néppárt (EPP) szintén német elnökétől származik. A nemzetére és Európára Isten áldását és békét kérő jobboldali vezető helyett most egy háborúpárti ballib akarnok áll előttünk, aki egész kontinensünk érdekeit elárulja. Ezt azonban megelőzte az értékek elárulása, az egykoron kereszténydemokrata pártcsalád felolvasztása a genderideológiát, migrációt és fegyveres pusztítást támogató baloldali masszában. Ez az a közösség, amelyre a Fidesz már évekkel ezelőtt rácsapta az ajtót, hogy aztán most Magyar Péter tántorogjon be rajta – nézzük hát meg az EPP alakváltozásának történetét!
„Európa keresztény lesz, vagy nem lesz”
Az EPP elődjének tekinthető, kereszténydemokratákat egybegyűjtő politikai közösség a világháborút követő békevágyból kisarjadó európai egység szervezeteivel egyidős. Az 1947-ben létrehozott, Konrad Adenauer, Alcide de Gasperi és Robert Schuman nevével fémjelzett Nouvelles Équipes Internationales (Új Európai Csoportok) a kontinentális integrációra a nyugati keresztény értékek védelmére szolgáló eszközként tekintett. Tagjai vallották, hogy „kizárólag a kereszténység hozhatja el az igazi demokráciát”.
Európa akkor tud fennmaradni, »a vízen is járni«, ha az eredeti értékei vezérlik”
Az EPP közvetlen előzményeként emlegetett ernyőszervezet, az EUCD a nevében hordozta a kereszténységet: European Union of Christian Democrats, vagyis Kereszténydemokraták Európai Uniója. 1976 és 1978 között az Európai Néppárt megalapításáról szóló tárgyalásokon komoly vita folyt arról, hogy a közösség megtartsa-e nevében a kereszténydemokrata jelzőt, s míg a Benelux, francia és olasz pártok emellett érveltek, és zárt tagságot szerettek volna, a németek a semlegesebb verzió mellett álltak ki, és azt akarták, hogy további szereplők is szabadon csatlakozhassanak.