„Abban viszont Ungár Péternek tökéletesen igaza van, hogy a Momentum testtartása a legálszentebb. Habár az LMP sem kap egyelőre nagyobb hitelt a választópolgároktól, ám az tény, hogy az ellenzéki oldal közé vonalat húzni, az egyiket az igazság, a másikat pedig a hazugság kultúrájának nevezni igen huszáros, ám nyilvánvalóan kudarcra ítélt próbálkozás. Nem is beszélve Donáth Anna pökhendi kijelentéséről, miszerint a Momentum lenne az igazság kultúrájának kizárólagos letéteményese.
Jogosan merül fel a kérdés. Miért csak most állítja szembe magát a Momentum a Demokratikus Koalícióval? Miért nem jutott eddig eszükbe Gyurcsány Ferenc 2006-os őszödi beszéde és a rendőrterror?
A Momentum veszélyes játékba kezdett. Aki morális fegyvert ránt, az ne csodálkozzon, ha ugyanolyan eszközökkel lőnek rá vissza. Elő fog kerülni Hajnal Miklós állítólagos diplomája, Bedő Dávid állampolgársága vagy Cseh Katalin céghálózata. De a párt genezise, az olimpia megfúrása sem éppen az igazság kultúrájában fogant. Végül felemlegethetjük azt is, hogy a Momentum volt az egyetlen párt a rendszerváltoztatás óta, amely Szlovákiában és Romániában a magyar identitású pártok ellen kampányolt.
Ez lenne az igazság kultúrája?
A Momentum igazi baja az, hogy ők maguk sem tudják, hogy mit akarnak. Üresek, nincs valódi mondanivalójuk. Sőt! Magukat sem ismerik igazán. Azt viszont helyesen érzékelik, hogy a dominanciaharcot a Demokratikus Koalícióval szemben elvesztették és az »újgenerációs« jellegüket is varázstalanították. Nem tudnak alternatívát állítani, nem tudnak új szavazókat megszólítani, így inkább morális pózba vágják magukat. Teljesítmény helyett a kivagyiságot választják”
***
Nyitókép: Isza Ferenc / AFP