Nyilván az sem lendíti előre az ügyet, hogy a kormány az orosz–ukrán háború kapcsán is szembemegy az európai fősodorral.
Minden tagállamnak szuverén joga, milyen álláspontot képvisel ebben a konfliktusban. De azt látjuk, hogy az Európai Unió újabb és újabb határokat lép át, s valós kockázat a konfliktus kiszélesedése. Emellett további 120 ezer okunk van a háború mihamarabbi lezárására: a kárpátaljai magyarság megóvása. Ezért sem támogatjuk a fegyverszállítást. A háborút megsínyli Európa gazdasága, emiatt jelentős átrendeződés is bekövetkezhet a politikai rendszerekben. A második világháború óta először a reálbérek tartós csökkenése tapasztalható több országban, az EU versenyképessége és munkaerőpiaca recseg-ropog, és akkor a rekordszintű európai államadósságról még nem is beszéltünk. A magyar kormány az egyetlen Európában, amely a realista álláspontot képviseli a háború kapcsán.
A Nyugat miért nem úgy látja a helyzetet, ahogy a magyar kormány?
Először is, a világ többsége, benne a legnagyobb gazdaságú országok, mint Kína vagy India, békepárti. Tehát az álláspontunkkal nem a kisebbséghez, hanem a többséghez tartozunk. Sajnálatos, hogy a realizmus, a hosszú távú érdekek figyelembevétele és a józan ész eltűnt a mai európai uniós döntések mögül. A sikeres uniós–orosz gazdasági kapcsolódás, a kölcsönösen előnyös függőségen alapuló kereskedelmi kapcsolatok tették lehetővé a hidegháború lezárását, a békés együttélést és a kölcsönös fejlődést, ezáltal a demokratizálódást. Ez hullik most darabokra. Azoknak a háborúpárti politikusoknak, akik a múlt évszázad baloldali politikáját méltatják, érdemes volna felidézni, hogy az milyen álláspontot képviselt a Szovjetunióval való együttélés kérdésében. Willy Brandt, a Német Szövetségi Köztársaság kancellárja a hidegháború egyik legfeszültebb időszakában hirdette meg a nyitást a keleti blokk, elsősorban a Szovjetunió felé. Akkor, amikor Németországot a szovjet hadsereg megszállás alatt tartotta, s több millió katona állt bevetésre készen a harmadik világháború kitörése esetére. A német szociáldemokraták úgy gondolták, úgy kerülhetnek el egy katonai konfliktust, úgy nyerhetik meg a békét, ha közben a szovjeteket is érdekeltté teszik és érdekeltként tartják a békés együttélésben. Ebben az időszakban épültek ki az első nyugatra tartó olaj- és gázvezetékek. A mostani helyzet veszélye nem csak a rövid távú eszkaláció. Ha a szankciókkal Oroszországot teljesen leválasztjuk Európa többi részéről, akkor azok a kölcsönös gazdasági előnyök, amelyek az oroszokat érdekeltté teszik az EU-val való békés gazdasági együttműködésben, hosszú távon is ellehetetlenülnek. Akkor majd megint csak az elrettentés és a háborús verseny marad. A békés együttélésre való esély így nemcsak rövid, hanem hosszú távon is elvész. A jövőbeli háborúk esélye tehát sokkal nagyobb lesz, mint ötven éve bármikor. Ezért mondjuk el újra és újra, hogy azonnali tűzszünetre, békére és józan megközelítésre van szükség.