Kihasználták a kínálkozó alkalmat az ukrán drónok: kíméletlenül pusztították el orosz célpontjukat
![](https://cdn.mandiner.hu/2024/09/vZOLNQz5jldTnIGjaK92VdJkFHM_OsZwYBqeLSY_6I8/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2IzMGUzODRhZGYzMDRjNGZiYmY4MWNkMjIyOWZlMGMw.jpg)
Kijev úgy véli, hogy a megtámadott lőszerraktárból lőszert és felszerelést szállítottak Ukrajnába.
![](https://cdn.mandiner.hu/2024/09/vZOLNQz5jldTnIGjaK92VdJkFHM_OsZwYBqeLSY_6I8/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2IzMGUzODRhZGYzMDRjNGZiYmY4MWNkMjIyOWZlMGMw.jpg)
Kijev nemrég jelezte, nem kívánja meghosszabbítani az Oroszországgal kötött gáztranzit-megállapodását. Moszkvát egyáltalán nem aggasztja a helyzet, Európa viszont kezdheti törni a fejét, hogy milyen más útvonalakon juthat hozzá az energiaforráshoz. A Makronóm Intézet elemzőjének írása Európa gázellátásának kihívásait boncolgatja.
A szerző a Makronóm Intézet senior elemzője
A teljes cikk a Makronóm honlapján olvasható.
Vészjóslóan ketyeg az óra az Európa energiapiacát jelentősen meghatározó esemény felé:
az ukrán állam és az orosz Gazprom között jelenleg fennálló ötéves gáztranzit-megállapodás az év végén lejár, és Kijev bejelentette, hogy nem újítja meg az üzletet.
A döntés jelentős hatással lesz Európára is, amely épp az energiabiztonsággal való hosszú küzdelmének kellős közepén áll.
Az Ukrajnán keresztül vezető gáztranzitútvonal az Európába érkező orosz földgáz számára egy kritikus fontosságú ütőeret jelentett – legalábbis a háború kirobbanásáig biztosan. Az Ukrajna és a Gazprom között ötévente megkötött gázmegállapodások biztosították az orosz földgáz áramlását Ukrajna hatalmas csővezeték-hálózatán keresztül, összekötve számos európai országot, köztük Lengyelországot, Szlovákiát, Magyarországot, Romániát és Moldovát. A háború azonban jelentősen megváltoztatta ezt a dinamikát.
Azon vezetékes gáz, amely még mindig Oroszországból érkezik Európába, az ukrajnai tranzitútvonalon és Törökország felől, a Török Áramlaton keresztül érkezik. A másik két nagy csővezeték – az Északi Áramlat és a Lengyelországon át vezető Jamal-vezeték – 2022 májusa és 2022 szeptembere között teljesen leállt. Az Északi Áramlaton keresztüli szállítás a vezeték 2022. szeptemberi felrobbantása után fejeződött be. A Jamal-vezeték pedig azt követően szűnt meg, hogy Lengyelország elutasította Moszkva azon követelését, hogy a gázért rubelben fizessenek. Igaz, Ukrajnából még mindig érkezik gáz, ez valószínűleg 2024 végén megváltozik, amikor lejár az orosz–ukrán gáztranzitszerződés.
Bár a legutolsó kontraktust még 2019-ben kötötte a két fél, az Ukrajnán áthaladó tranzitmennyiség már tavaly is mintegy 28,5 százalékkal csökkent az azt megelőző évhez képest. Kijev legfrissebb bejelentésével pedig az európai nemzetek igyekeznek felkészülni a lehetséges zavarokra, és alternatív gázellátás után kutatnak.
Kontinensünk legnagyobb szerencséjére már nem akkora mennyiségről van szó, amit lehetetlen lenne pótolni – a 2008–2019 közötti időszakban átlagosan évi 90 milliárd köbméter érkezett innen, szemben az elmúlt évek 20-22 milliárd köbméterével –, azonban a kieső hiány így is okozhat kellemetlenségeket.
A konfliktus kezdete óta átalakult az európai gázpiac: az Európába irányuló orosz vezetékes gázszállítás több mint 80 százalékkal csökkent a válság előtti időszak (2019–2021) és 2023 között. Ennek köszönhetően az orosz gáz (csővezetékes és LNG) részesedése az EU teljes gázimportjában a válság előtti 44 százalékról 2023-ra 9 százalékra csökkent. Így Norvégia lett kontinensünk első számú vezetékes gázszállítója, az unió pedig jelentősen növelte az Egyesült Államokból és más forrásokból származó cseppfolyósított földgáz (LNG) importját (1. ábra). Európa a kieső orosz gáz nagyobb részét az LNG-behozatal fokozásával igyekezett pótolni, ami a válság előtti 81 milliárd köbméterről 2023-ra 133 milliárdra emelkedett. Ennek az aránya az EU teljes importjában a 2021-es 20 százalékról 2023-ra 42-re nőtt.
Az Európai Unió legtöbb állama csökkentette az orosz gázimportot. Az olyan országok, mint Ausztria, Szlovákia, Olaszország, Magyarország, Horvátország, Szlovénia és Moldova egykor nagymértékben függtek ettől az útvonaltól. Míg Ausztria még mindig Ukrajnán keresztül szerzi be a gáz jelentős részét, mások diverzifikálták az energiaellátásukat, és intézkedéseket hoztak a kereslet csökkentésére. Moldova, Európa egyik legszegényebb országa tavaly az összes gázát az európai piacokról szerezte be, és a Gazpromtól származó megmaradt a szakadár keleti régió, a Dnyeszteren túli terület számára – áll a Reuters friss jelentésében.
Kadri Simson, az EU energiaügyi biztosa szerint az ukrán gáztranzit leállásával is vannak életképes alternatív útvonalak – bár azt persze nem emeli ki, hogy ezek egy részén továbbra is orosz, vagy részben orosz gáz érkezik. Ausztria például Olaszországból és Németországból importálhat gázt, Magyarország egyre inkább a Török Áramlatra támaszkodik, míg Szlovénia Algériából és más forrásokból szerzi be azt.
Olaszország mára a gázimportjának nagy részét szintén Algériából és Európa másik fontos partnerétől, Azerbajdzsántól szerzi be.
Eközben a szlovák állami gázszolgáltató, az SPP felvetette, hogy az európai gázvásárlók konzorciuma átveheti a gázt az orosz–ukrán határon, onnantól, hogy a jelenlegi tranzitszerződés lejárt.
Egy másik lehetőség, hogy a Gazprom a gáz egy részét más útvonalon, például a Török Áramlaton, vagyis Bulgárián, Szerbián és Magyarországon keresztül szállítja. Ezeken azonban korlátozott a kapacitás – tette hozzá az SPP elemzője.
Ahogyan közeledünk év végéhez, kontinensünk jelentős energetikai váltás küszöbén áll. Miközben Európa a háború két és fél éve alatt jelentős – ha nem is elegendő – lépéseket tett energiaforrásainak diverzifikálására, a korábban Ukrajnán keresztül szállított gáz pótlása egy új, gyorsan kezelendő kihívást jelent.
Az európai politikai döntéshozók többsége most abban bízik, hogy a gázellátás diverzifikálása, valamint a hidrogéntermelés fellendítésére és a megújuló energiaforrások erőteljesebb elterjedésére irányuló lépések segítenek enyhíteni az ipari hanyatlással kapcsolatos egyre mélyülő félelmeket egy olyan kontinensen, amely az energiaellátás tekintetében az importtól függ.
Nem véletlen, hogy az EU vezetői a múlt hónap elején gyűltek össze Brüsszelben, hogy megvitassák a blokk csökkenő versenyképességét a hatalmas kínai és amerikai támogatási rendszerekkel szemben, valamint a „bőséges, megfizethető és tiszta energia” – a felsorolás sorrendje is árulkodó – biztonságos ellátásának egyre sürgetőbb kérdését.
Az elkövetkező hónapok próbára teszik kontinensünk rugalmasságát és alkalmazkodóképességét az alternatív energiaellátás biztosítása terén. Az Oroszország és Európa közötti geopolitikai sakkjátszma folytatódik, és a globális energiapiacok minden egyes lépést nagy figyelemmel kísérnek.
Arról, hogy mi várható a következő években és Oroszország hogyan változtat stratégiáján, az eredeti cikkben, a Makronóm honlapján olvashat.
(Források: Reuters; Reuters; Atradius; Energy Policy; Interfax; Bruegel; Bloomberg; group.met.com; Intellinews)
Kapcsolódó:
Címlapfotó: MTI/EPA/Makszim Sipenkov
További cikkeinket, elemzéseinket megtalálják a makronom.hu oldalon.