"Oroszország ukrajnai háborújának korai heteiben rövid ideig lehetőségként merült fel, hogy a „Régi Nyugat” öntelt, arrogáns és kapzsi országai valóban ráébredtek az Oroszország jelentette veszélyre; úgy tűnt, hogy készen állnak meghozni azokat a döntéseket és áldozatokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy dacolni lehessen azzal.
Többé ilyenről nem beszélhetünk. Ennek egyik jele, hogy egyre több hang követeli azt, hogy Ukrajna adjon engedményeket a háború lezárása érdekében. Olaszország „béketerve” bizonyára nem az utolsó ebben a sorban (…). További példa, hogy egyre több európai ország (szintén Olaszország, Ausztria, és legfőképpen Magyarország) küzd azért, hogy orosz energiahordozókat kössön le magának. De ne felejtsük el Németország szolipszista és sekélyes filozofálgatását arra vonatkozóan, hogy vajon „lehet-e erőszakra erőszakkal válaszolni”.
Minden fejlemény közül a legaggasztóbb azonban az, hogy már most, a következő hónapban esedékes madridi NATO-csúcsra való felkészülés során hígulni [látszik az álláspont]. Mindössze néhány hét telt el azóta, hogy a szövetség új álláspontra helyezkedik a balti frontvonallal kapcsolatban.
(…)
Észtország, Lettország és Litvánia valódi védelme kemény dolog. Ehhez az egyes NATO-országoknak jelentős számú katonát kellene küldenie a térségbe, ezek a katonák ott tartózkodnának, lehetőség szerint állandó jelleggel (…) – ez adná a gerincét mindennek. Ehhez üzemanyag, lőszer és alkatrészek felhalmozására van szükség. A jelenlegi légirendészeti megközelítés helyébe valódi légvédelem kellene hogy lépjen, olyan drága fegyverek hadrendbe állításával, amelyeket Észtország, Lettország és Litvánia egymagukban képtelenek kifizetni.
Mindez teljesíthetőnek látszik. Csakhogy mindehhez pénzre és politikai akaratra van szükség. Valakinek katonákat is kell adnia. Valakinek fizetnie kell. Ez a valaki általában az Egyesült Államok. Az európaiak évtizedeken keresztül hagyatkoztak erre. Csakhogy a lejmolás veszélyes. Rövid távon is próbára teszi az amerikaiak türelmét, egyszersmind katasztrófával fenyeget, ha a politikai prioritások változnak Washingtonban.