Így reagált Magyar Péter a mentelmi joggal kapcsolatos kérdésre (Videó)
![](https://cdn.mandiner.hu/2024/09/tZwIYn7vXQtQZEAIRngl3fk8DauQl-z6Br_F8bU9kXc/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzU0YmE3MmZjMTdmZDQzNmNiNTY4MTMyZDg5NTZmOWIw.jpg)
„Eltöröljük a mentelmi jogot természetesen. Semmi értelme” – így kampányolt még tavasszal a Tisza Párt elnöke.
![](https://cdn.mandiner.hu/2024/09/tZwIYn7vXQtQZEAIRngl3fk8DauQl-z6Br_F8bU9kXc/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzU0YmE3MmZjMTdmZDQzNmNiNTY4MTMyZDg5NTZmOWIw.jpg)
Ma is sokan siratják-temetik Budapestet, az édest, „Budapest Köztársaságot”, legalábbis fővárosi szinten.
Nyitókép: Ficsor Márton
„Budapestet már sokszor búcsúztatták. Hol a kulturális sokszínűségét, hol a szabadságát, hol egyszerűen a fizikai létét. Nem véletlenül lett klasszikussá Vas István szövegével a sanzon az Egy szerelem három éjszakájában: »Isten veled, Budapest, te édes. Itt ezentúl minden csak sötét lesz.«
Ma is sokan siratják-temetik Budapestet, az édest, »Budapest Köztársaságot«, legalábbis fővárosi szinten. A közgyűlés összetétele aligha kelt vérmes reményeket a működőképesség tekintetében.
Nemcsak a budapestiek aggódnak. A legnagyobb ellenzéki város biztatást és támaszt jelent mindenkinek, aki züllesztőnek, részvétlennek érzi a rendszert. Aki a nemzeti kultúra szempontjából is félti a város védjegyét jelentő kulturális pluralizmust, sokszínű kínálatot. Budapest szabad fejlődése nemzeti ügy.
Már akinek. Mert egy főváros, amely nem a rezsim szellemében, de szabadon, sikeresen működik, ha nem vesz részt politikai vitákban (de miért ne venne?), akkor is, már létében is megkérdőjelezi a rezsim abszolút, totális jellegét, normáinak kikezdhetetlenségét. Márpedig ennek a rendszernek a legfőbb ambíciója, sikerének záloga, hogy totális és kikezdhetetlen legyen.
Budapestnek elegendő bűne, hogy más önkormányzatokkal együtt kilóg a sorból. Ő a legnagyobb, tehát ő lóg ki legjobban. Túl európai, túl pezsgő, túl sok benne a gondolat, a mozgás, a szín.
Hogy egy frissebb Budapest-dalt idézzek, Závada Pál ezt énekli: »Klasszikus, de kortárs./ A konformizmus kosztümén/ Pest a mély dekoltázs.« Mély dekoltázs, ha jelképesen is, juj! Ez megbontja a jelmezt, amit a kereszténynek hazudott kőkonzervatív kormányzat öltött magára. Isten, haza, család, persze csak frázisokban. A gondok, problémák mind betakarva. Még hogy dekoltázs! Még a végén kilátszanak. Éljen a konformizmus, a politikai és az ízlésbéli is, vesszen Budapest!
De ne csak forintjait veszítse el. Derüljön ki, hogy a renitens csak vergődik, a káosz jön, a nihil, a pitiáner huzakodások mocsara. Minél többeknek lesz elegük a döntés- és működésképtelenségből, annál jobb. Amíg nincsenek elegen, nem érdemes feloszlatni a közgyűlést. (Ez »törvénytelen működésre«, pl. a főpolgármesterhelyettes kötelező megválasztásának sikertelenségére hivatkozva jogilag lehetséges, de nem gyors procedúra.) A Fidesz most nem ebben érdekelt, főpolgármesterjelöltjük sincs. De a város lassú fuldoklásában igen. Abból majd tanulnak nemcsak a pestiek: a többiek is.”